Bengál! Ó, arany szépség…
… szeretünk téged!
1962, Kalkutta
Riksák és villamosok városa, a kávéházak esténként tele vannak.
A város társadalmi változásra éhes, Kali istennőbe vetett hitében rendületlen.
A raszgulla édes szirupjától csepeg, fűszeres csemegéi szívet fájdítóak.
A focilabda pattanásától, a bazárok forgatagáig.
Politikai viták városa, mely reformok bűvöletében él.
Öröm és szeretet városa,
Lolita és Shekhar városa.
És ma ünnepli a város
Shekhar házasságkötését Gayatrival, Shyamlal Tantiya lányával.
A vőlegény apja Navin Rai,
a város híres, gazdag gyárosa, a Rai Művek igazgatója.
Az ő fia Shekhar Rai.
Shekhar! Shekhar!
Íme, a csinos vőlegény! Egy rímes verspár a tiszteletedre:
'Majd sóhajtoznak, némelyek bele is halnak,
mert te ma este … ragyogóan festesz!'
Én hogy nézek ki?
Nyugodtan mondd, hogy úgy festek, mint egy őrült!
Gratulálok, uram! Az asszonyom kéri, hogy jöjjön át.
Kérem, jöjjön, ha lehetséges.
Menj, beszélj vele!
Itt a nénikém! Már itt sem vagyok. Te is igyekezz!
Asszonyom, te és a meséid... Oly édesek és kifogyhatatlanok.
Némelyik egyértelmű szélhámosság.
Elmondom a menyasszony és a vőlegény történetét.
A fiú egy mamlasz volt, a leány virága teljében.
Szépségének híre terjedt közel s távol…
… sokaknak a szívét bosszú égette miatta!
De hogyan találkoztak? Mondd el az esküvő meséjét!
'Kérlek, mondd el nekünk!'
Isten tudja, mi lelte a menyasszonyt…
… bezárta az ajtaját, és odabent duzzogott.
A tanácstalan vőlegény sután bekopogott hozzá.
'Mindennek vége!' - gondolta.
Drágám, ne kínozz engem így! Kérlek, mondd el, mit tettem ostobán!
Akkor a barátai elmagyarázták… - Mit mondtak?
Vissza akarod kapni? Légy édes, légy hamis!
Csak akkor enyhül meg a királynőd.
'Szeretnéd a holdat, a csillagokat, kedvesem?'
'Hogy lehetsz ennyire szánalmas?' - felelte a leány.
'Az életem a tiéd örökre' - mondta a fiú.
'Gondold át újra, az túl olcsó!'
Hát akkor hogyan találkoztak? Mondd el az esküvő meséjét!
Odajött hozzám, s én azt kérdeztem: 'Mire jók a csillagok, te ostoba?'
Varázsigémmel felvértezve odament hozzá, s már nem volt félénk.
S mit mondott neki? 'Hoztam neked ezüstöt, s aranyat.'
'Az ajtó félig nyitva' - mondta a leány.
'Gyémántot, igazgyöngyöt hoztam, királynőm.' S a menyasszony kitárta ajtaját.
Vasundhara néni! - Hát itt vagy, fiam?
Mi történik velünk? Még a bácsikád is…
Girish mindent elintézett. Hálás lehetek, hogy ilyen vőm van.
Több, mintha a fiam lenne.
Ő a mi támaszunk.
Akart veled találkozni.
Mi történt, mondd? Girish mindjárt itt lesz, aztán mehetsz.
Majd máskor, nénikém.
Hát jó. Majd mondom neki, hogy keressen fel.
Viszontlátásra, nénikém. - Viszlát.
Ó! Gratulálok!
Egy asszony
Shekhar!
Már mész is?
Anélkül, hogy találkoztunk volna?
Nem is nézel rám?
Hallottam, hogy ma este megnősülsz.
Engem már teljesen elfelejtettél?
Nem akarsz látni, nem akarsz találkozni velem…
… nem is akarsz megérinteni? Vagy talán mégis…
Te szégyentelen! Férjes asszonyok nem beszélnek így.
Éppen azért, mert férjnél vagyok, nem érzek szégyent, sem félelmet, csak…
Hagyd abba, Lolita! Én nem Girish vagyok. Már tudom, hogy ki vagy valójában!
És ki vagyok én? Mondd csak…
Egy szégyentelen áruló, aki csak tetteti, hogy hűséges, ártatlan feleség.
Hát ez vagy.
Ezt te komponáltad? - Nem. Tagore, te buta!
Hé, Koel, ez meg kicsoda?
Lolita. A szülei meghaltak egy autóbalesetben, és most nálunk lakik.
Hé, Koel! Kérsz friss, pácolt tamarinduszt?
Tamarindusz?
Lolita, kérsz te is?
Nem kérek. Nem szeretem.
De pácolt mangónak örülnék!
Oly erőtlen a szívem, fáj, mert nem hallom lépteid csilingelését.
Az életem elvesztette a melódiát, dalaim vereségtől némák.
Hajnaltól alkonyatig, az emléked uralja elmém.
Miért keresi kezem a kezed? Voltál-e valaha enyém?
Mondd… mondd… mondd…
A virágok figyelik a szorgos méheket, a fák hallgatják a bús fülemülét.
Én is szüntelen kutatom arcodat, kívánom, úgy várom, hogy enyém légy már.
Mi az ára? - Húsz paisa.
Nem kérem.
Mutasd…
Nem rossz! Miért akartad visszaadni, kis buta?
Nincs rá pénzem.
Pénzre van szükséged? Gyere velem!
Ez a zsebpénzem. Vegyél belőle, amikor csak kell!
Nem kell senkit megkérdezned. - Még téged sem?
Nem. Kérsz most? - Nem.
Tessék, tartsd meg a kulcsot! Gyerünk!
Meddig fog tartani ez a borzasztó éj? Mondd… mondd…
Hogy tudnám elfelejteni a múltunkat? Mondd… mondd…
Lolita, gyere fel! - Jövök!
Átölelnek-e még a karjaim? Eláraszt-e még az illatod?
Elmúlik-e valaha szerelmünk? Mi volt az, mi összekötött minket?
Hajnaltól alkonyatig az emléked uralja elmém.
Miért keresi kezem a kezed? Voltál-e valaha enyém?
Mondd… mondd… mondd…
Shekhar, nézd, Lolita szárit visel! - Nem rossz!
Hé, Lolita! Na, mi volt? - Első lettem az osztályban!
Első? Akkor gyere fel azonnal! - Jövök, jövök…
És mit szeretnél?
Egy kis Krisna szobrot a szobádba.
Az én szobámba?
Úgy bizony.
Shekhar!
A virágok figyelik a szorgos méheket, a fák hallgatják a bús fülemülét.
Én is szüntelen kutatom arcodat, kívánom, úgy várom, hogy enyém légy már.
A virágok figyelik a szorgos méheket, a fák hallgatják a bús fülemülét.
Én is szüntelen kutatom arcodat, kívánom, úgy várom, hogy enyém légy már.
Siess, öltözz fel! Nemsokára kezdődik az ima.
Vigyázz, megéget! - De téged is!
Hé, Lolita!
Gyere fel, van egy új dallamom! - Várj egy kicsit! Csak most értem haza.
Miért aggódik, Mr. Gurucharan?
Van egy fényűző háza… Ez a ház egy aranybánya, egy kincs.
Mondok én valamit. Adja el, és vegyen egy szerényebbet!
Elképzelhetetlen! A nagyapám építette ezt a házat oly sok szeretettel…
… láthatja, amerre csak néz!
Üdv, uram! - Üdv!
És különben is, jelzálog terheli! - Jelzálog?
Mióta?
Mikor három éve szívinfarktusom volt,
Navin Rai kölcsönadott 100.000 rúpiát puszta szívességből.
De az otthona legalább kétmilliót ér.
Navin Rai, amellett, hogy úriember, üzletember is.
Mikor a kamat elérte a 150.000 rúpiát, jelzálogot kellett felvennem a házra.
Megígértem, hogy november 30-ig visszafizetem a kölcsönt…
… tényleg nagy szükségem van a munkaviszony meghosszabbítására.
Mr. Jones már eldöntötte, hogy nem alkalmazza tovább. Vége!
Ez az utolsó fizetés boríték. Pontosan 10.809 rúpia.
Viszlát. Nem, tényleg mennem kell. Köszönöm, és minden jót!
Lolita! Lolita!
Mama!
Mit akarsz? - Miért nincs még itt Lolita?
Majd ideér.
Ki mondta neki, hogy dolgozzon? Most meg csak a munka jár a fejében.
Mama! - Viszlát.
Te kérted apádat, hogy alkalmazza.
Lolita!
Majd később… Shekhar hív.
De a süti holnapra kell! Érted? Na, mondjad!
Koel, te túl makacs vagy…
Sunitának nem lesz jó más recept. Rajta, mondjad!
Lolita! - Hallod?
Kukorica lisztből mennyi kell? - 200 gramm.
Hogy Shekhar milyen türelmetlen!
Aha… aztán? - Aztán? Hát mennem kell…
A receptről beszélek. Rajta, mondd már!
Mi jön a csokoládépor után? - Vanilia esszencia és 200 gramm vaj…
Elmentem!
A süti…? Hugi!
Kell tojás is, ugye? - Hová?
A fejedre!!! Shekhar, Shekhar, Shekhar!
Ilyen drága tollat vettél?
Biztos ráment a fizetésed. - Nem, dehogy. Maradt 50 paisám!
Játszd a dallamot!
Nem is tudom…
Enyém vagy…
Mondd, hogy enyém vagy…
Szép. - Köszönöm.
Találj ki valami szöveget!
A fiú mondott valamit, s a leány is.
De vajon mit?
Olykor megremeg a szívem, nagyon szelíden.
De hogy miért, azt nem tudom.
Nem rossz!
A szív dolgai, ez a dolog lényege…
… mindig a szívbe zárva legyenek.
Ajkaim lepecsételve, kulccsal és lakattal…
… de a szememben szerelem tükröződik.
A fiú mondott valamit, s a leány is.
De hogy mit mondtak, azt nem tudom!
Olykor megremeg a szívem, nagyon szelíden.
De hogy miért, azt nem tudom.
A fiú mondott valamit, s a leány is.
De hogy mit mondtak, azt nem tudom!
Olykor megremeg a szívem, nagyon szelíden.
De hogy miért, azt nem tudom.
Képzeld csak el! A lány kicsit szeszélyes,...
és kicsit őrült… Tudod, mint te. Igazán? - És a fiú.
Ragyogó, mint a csillag? - Nem. Még őrültebb, mint a lány.
Különben hogy szeretnének egymásba...
... egy nap a templomban?
Egyszer megkérdeztem a folyót, 'Hová sietsz úgy, kis buta?'
'Messzi lakik a kedvesed, miért kanyarogsz ide s tova?'
Egy kicsit szégyenlősen, picikét félősen…
…ugrált, szökkent, fickándozott.
Csak az érdekelte, hogy kedveséhez fusson…
... épp úgy, ahogy engem, szerelmem!
Olykor megremeg a szívem, nagyon szelíden.
De hogy miért, azt nem tudom.
A fiú mondott valamit, s a leány is.
De hogy mit mondtak, azt nem tudom!
Olykor megremeg a szívem, nagyon szelíden.
De hogy miért, azt nem tudom.
Egyszer megkérdeztem a duzzadt felhőt, 'Hová vonulsz úgy, kis buta?'
'Nem látod a kiszáradt mezőket? Ereszkedj le méltósággal!'
Megrázkódott kicsit, majd megremegett,
s egy hatalmasat kiáltott.
Majd a szerelem esőjével megöntözött,
épp úgy, mint te engem, szerelmem!
A fiú mondott valamit, s a leány is.
De hogy mit mondtak, azt nem tudom!
Olykor megremeg a szívem, nagyon szelíden.
De hogy miért, azt nem tudom.
A fiú mondott valamit, s a leány is.
De hogy mit mondtak, azt nem tudom!
Olykor megremeg a szívem, nagyon szelíden.
De hogy miért, azt nem tudom.
Látod, született tehetség vagy.
Hát az biztos!
A többit majd a stúdióban megbeszéljük.
Elvettem egy százast.
Igen?
A toll miatt. Számolj csak utána!
Megőrültél? Számoljak az én fejemmel?
Itt csak a számok számítanak. Ha csökkentik az árat, mi abból profitálunk.
Nem adhatod csak úgy oda azoknak az embereknek.
De bácsikám… illetve, uram, ...
... jótékony kórház kárára profitálni…
Nagyon is fontos! Ők jótékonykodnak, én üzletember vagyok.
Jegyezd meg! Amiben nincs haszon, az rossz üzlet.
Megértetted?
Igen, uram.
Halló! Á, Rajeshwari…
Tudod, hogy este mennünk kell.
Micsoda?
Shekhar házasságáról van szó, nem az enyémről.
'Nem akar találkozni a lánnyal!'
Gondolt már a jövőjére egyáltalán?
Egy ilyen előkelő családból való lányt nehéz találni.
Gayathri apja Lala Shyamlal Tantiya.
Elég! Estére legyen készen.
Te pedig… nem, felejtsd el!
'Nem akar találkozni a lánnyal!'
Hol is tartottunk?
'Amiben nincs haszon, az rossz üzlet.'
Ne nyugtalankodj feleslegesen! Navin Rai még nem kérte a pénzt.
De mi van, ha kéri?
Hogy teremtünk elő hirtelen annyi pénzt?
Még te is, Vasundhara…
Egy olyan úriember, mint ő, soha nem tenne ilyet.
És már évtizedek óta ismerjük…
Uram, sietnem kell!
Menjünk!
Valami baj van, uram?
Semmi baj. Kérem, foglaljon helyet.
Idén kevesebb dobosra lesz szükségünk.
Hogyhogy?
Három elég lesz.
Tessék? Az egész család itt fog ünnepelni…
Tudom, de nehéz idők járnak.
De Mrs. Rai már fizetett a szervezésért.
Azt akarja, hogy fényűző legyen…
Még előleget is adott!
Hogyan, Rajeshwari már előre fizetett? - Igen.
Mondtam én neked, hogy fölöslegesen aggódsz.
Jó napot!
Lolita, Shekhar már üzent érted…
Jól van!
Hallottam, hogy dolgozol, kedvesem.
Így van, uram!
Akkor számítok valami ajándékra az ünnep alkalmából.
Hát persze!
Ha megengedi, távozom.
Bámulatos! Már fizettek!
Miért mondod nekem? Mondtam én!
Lolita, gyorsan mosakodj meg!
- Miért?
Mert nélküled Kalkutta nem működik.
Lolita itthon van?
Látod? - Mi történt?
Nincs kész a süteményük.
Charu már tízszer keresett miatta.
Shekhar húszszor üzent érted.
Hát szakadjak ketté?
Három felé! Mit csinálnék én nélküled?
Négy felé! Sunita sütije miatt is kellesz!
Nem, öt! Még ott van a nagybátyád!
Hé, hat! Én is itt vagyok!
Ó, jaj! Shekharról elfelejtkeztünk!
Vihar van odafent?
Szárnyal a rosszkedv!
Ne piszkálj bele!
Találkoznia kell egy lánnyal, de még mindig a zongoránál ül.
Menj, segíts neki! Vagy inkább a nagybátyádnak…
És miért jöttél ilyen későn?
Csak tizenöt percet késtem!
Egy perc késés a részedről…
...felborítja a ház napirendjét.
Na, futás!
Lolita felvidítja majd a házat, ahová férjhez megy.
Igen!
Olyan házba kerül majd, ahol értékelni fogják…
… nem olyanba, ahol csak névlegesen lesz úrnő.
Még nem vagy készen?
Nem akarsz találkozni a lánnyal?
Meg tudnék halni!
Már az egész város tudja, hogy nem akarok egy lánnyal sem találkozni?
Papa olyan makacs!
Navin bácsi!
Nőj már fel, Lolita! Egyáltalán nem vicces.
Keress valami tisztességes inget abban az ócska ruhásszekrényben, kérlek.
Istenem! Micsoda felhajtás!
Tessék.
Hű! Mikor vettem ezt az inget?
Navin bácsi hozta neked Londonból.
Bámulatos! Nem is tudtam, hogy létezik!
Sok ilyened van. Ó!
Navin bácsi!
Lolita, hagyd már!
Shekhar! Még nem vagy kész?
Kész vagyok, apa!
Menjünk! Siess!
Futás! - Mi az?
Shekhar! - Jövök, apa!
Maria, Maria! Nézd, ki van itt!
Jó estét, Mr. Tantiya! - Hogy van?
Üdv! Hogy van?
A fiam, Shekhar.
Shekhar, ő Mr. Tantiya.
Te ügyetlen!
Egy tepsi süteményre való liszt meg cukor van rajtad!
Tessék, itt van mazsola díszítésnek.
Ne gondold, hogy sütünk még egyet!
Imádkozzatok, hogy ez a harmadik sikerüljön…
Érzed ezt? - Mit?
Valami ég!
Ó, istenem! A sütemény!
Koel, állj hátrább… óvatosan! Húzd ki a konnektorból!
A süti meg…
… nyugodjék békében!
Hallgass!
Jaj!
Hogy égett már utánad a szívünk…
Mi történt? - Nem kéne már…
…nekiállni a negyedik süteménynek! Majd te!
Hála istennek, hogy itt vagy!
Akkor legalább nem lesz tojás a képünkön Girish előtt.
Nem tojás, ... sütemény.
Kiről beszélnek?
A bátyám, Girish, ma este érkezik Londonból!
És nagyon szereti az én házi sütimet.
A tiédet?
Készen vagytok…?
Még mindig süttök?
Nem, égünk!
Hallgass! Ti ketten menjetek, mosakodjatok meg!
Sunita, nyugodj meg! Majd én megcsinálom!
Köszönöm! Jól van. Figyelj,...
Igen, nálam van a táskád!
Jó! És megtan…
Igen, megtankoltam.
Indulhatunk végre? - Persze! Ne fecsegj annyit!
Gondoskodj a süteményről és a pudingról… és zárd be az ajtót!
Rendben!
Helló! Gayatri Tantiya vagyok!
Helló! Én…
Shekhar. Tudom.
Egy pillanatra el is felejtettem ki vagyok.
Ja,... boldog születésnapot!
Köszönöm! - Á, szóval ti ketten már találkoztatok. - Éppen most.
Gayatri, tudtad, hogy Shekhar zenész?
Reméljük, csak kedvtelés marad!
Ugyan, Navin, ne légy ilyen merev!
Szervusz, Shekhar! - Szervusz, Sidharth!
Hol van az italod? - Még nincs. - Nézzenek oda, hugocskám!
Hát meg sem kínáltad? Gyerünk! Majd én szerzek neked italt.
Navin, hagyjuk, hogy Shekhar és Sidharth intézze a Darjeeling Teaültetvény ügyeit.
Mi megtettük a magunkét. Hagyjuk, hogy most ők vigyék az üzletet.
Szóval, üzletember, aki nem is annyira üzletember.
Ez tetszik.
Nos, én nem vagyok üzletember.
Csak zenész.
Ez még jobban tetszik. Milyen hangszeren játszol?
Zongorán.
Valami vicceset mondtam?
Csak eszembe jutottak az én zongoraleckéim.
Te is zongorázol? - Nem.
Próbáltam. De nem is én, inkább csak a tanáraim.
Egyik a másik után, mind a hét elmenekült.
A gyávák! Képzeld csak el, ma adhattál volna egy hangversenyt.
Persze. De akkor nem találkoztam volna veled!
Hölgyeim és uraim, a tortát rögtön felvágjuk.
Boldog születésnapot!
Halló! Durga Elektromos Művek? Kérem, küldjön valakit a Bagh Bazár 56-ba!
Elment az áram.
Ez volt aztán a szelet torta!
Ízlik? Én csináltam! - Tényleg?
Megőrültél? Fluries-től van. Én még vizet sem tudok forralni.
De ne aggódj! A papa megígérte, hogy hat szakácsot küld velem,
ha férjhez megyek.
Hogy tetszik az ötlet? Vagy kérjünk 12-őt?
Egyik vizet forral, a másik teát készít, a harmadik tortát süt.
Mit szólsz? Vagy kérjünk még többet?
Komolyan beszélsz?
Jövök!
Ne törje be az ajtót!
Máris itt van?
Igen! Gondoltam, meglepem őket! Maga pedig…?
Igen, én telefonáltam szerelőért!
Szerelőért?
Bekapcsoltam a sütőt, és … puff! Kicsapta a biztosítékot.
Hogy akarja megjavítani? Telepatikusan?
Mi történt?
Kiégett a biztosíték.
Erre!
Ez meg micsoda?
Bő… Illetve szerszámos táska!
Szerszámok minden eshetőségre.
Itt a biztosítódoboz!
Fogja meg ezt!
Ajaj! - Nagyon rossz a helyzet?
Nagyon! Liszt mindenfelé! - A biztosítékon?
Maradjon nyugton…
Most már rendben van. Tud adni vezetéket?
Nem magánál kellene lennie?
Ez a csatt megteszi.
A haja sokkal csinosabb kibontva.
Van kéznél kalapács?
Kalapács?
Be kell törnöm a falat, hogy ellenőrizzem a vezetékeket.
Istenem! Ez elég hosszadalmas lesz!
Hosszú, bizony. Eltarthat egy hétig, vagy akár tíz napig is.
De már kész is vagyok! Kinyitná a szerszámos táskát?
Ez kell? - Az egy borotválkozó készlet. A férfiembernek muszáj borotválkoznia!
Nézze, uram…
Nem látok, ha sötét van. Tudná egy kicsit feljebb tartani a gyertyát?
Sokkal jobb!
Azt hiszi, könnyű hivatás ez?
Utaznom kell Amerikába, Japánba… nemrég jöttem meg Londonból.
Mindenki úgy ismer, hogy…
Girish!
Hát itt vagy!
Girish!
Girish Sharma!
A repülőtéren vártunk rád.
Te meg itt állsz egy szék tetején!
Gyere ide, húgocskám!
Hogy vagy?
Helló, bátyus! Lolita kért meg, hogy állj fel oda?
Nem, a biztosíték…
Kiégett a biztosíték, hugi!
És a sütemény?
Aztán?
Azt mondtam annak a brittnek:
"Nem azért vagyok itt, hogy az acéliparban dolgozzak,…
… hanem hogy megvegyem a gyárat." Tudjuk. Egyél süteményt!
Persze, hogy meg akartam venni. Meg volt döbbenve!
Hugi, végre megtanultad, hogy kell sütni! - Köszönöm!
Aztán?
Aztán megvettem az első acélhengerművet.
És a többi, ahogy mondják, történelem!
Rákapott az acélhengermű-vásárlásra.
Most is azért jöttél, hogy vásárolj egyet?
Nem. Ezúttal mindenekelőtt azért jöttem, hogy… megjavítsak egy biztosítékot!
Csak viccelek! Két dolog miatt jöttem.
Hogy üzlettársat keressek a következő projekthez, és…
…hogy segítsek Charunak megtalálni élete párját.
Bátyus…
Látnia kell téged egyszer gyertyafénynél…
…szerelem első látásra!
Aztán eszik a süteményből, és már lehet is időpontot egyeztetni.
Ez a te Londonodban megtörténhet. De a házasság nem játék errefelé.
Igazad van! Te mit mondasz, hugi?
Játék? Van egy játék, amiben verhetetlen vagyok.
Még az én idegenből hazatért bátyám sem tud megverni benne.
Melyik?
Römi!
Megnyerted egyáltalán valaha azt a játékot?
Meg tudom nyerni, ha Lolita velem játszik!
Figyelmeztetlek, hugi, magam is bajnokká fejlődtem!
Á!
Még nem ismered Lolitát.
Tegyünk egy próbát!
Igazán? Kihívás?
Kihívás!
Tudtam, hogy valahogy behozod a kártyát!
Akkor holnap délután itt kő kövön nem marad.
Délután? Én dolgozom!
Akkor este, munka után.
Shekhar, milyen volt a lány?
Átlagos!
Rajta, mondd, milyen volt! Magas, vékony…?
Mama, olyan, mint akármelyik lány.
Jó reggelt!
Lolita, kérdezd ki te a lányról!
Nekem nem mond semmit.
Nos?
Pandit Nehru azt mondta, hogy holnap az ENSZ nagygyűlésén…
Csinos?
Pandit Nehru?
Vele találkoztál tegnap este? Ugye, nagyon szép Gayatri Tantiya?
Nem vettem észre semmit… semmi különöset.
Milyen ruha volt rajta?
Olyan báliruha féle… európai… szép ruha volt!
A színe?
Rózsaszín, kicsit sötét, tudod, váll nélküli.
És volt a nyakában egy hogy is hívják... gyöngysor.
Talán, de persze te nem vettél észre semmit!
És a cipősarka! Ilyen magas volt. Te el is esnél benne!
Miből gondolod, hogy nem tudok magassarkút hordani?
Te? Csak nem illik hozzád. Különben meg minek hordanál olyat?
Honnan tudod te, hogy mire vagyok képes és mire nem?
Hé, csak azt mondtam, még soha nem láttalak benne.
Amit eddig nem láttál, az még nem lehetetlen!
Hová mész? Mi lesz a dallal?
Majd ha magassarkúban leszek!
Figyelj! - Mennem kell dolgozni. Szia!
Hugi, siess haza!
Hahó!
Jövök, ha végeztem.
Találj ki valami ürügyet!
Megpróbálom.
Kérlek, hugi, siess majd! Tudod, hogy Sunita siralmas kártyában.
Kérlek, hugi, kérlek!
Nélküled veszíteni fogunk!
Hugi? Miért az én cipőmet vetted fel? Kitöröd a sarkát!
Mondtam!
Légy óvatos!
Hé, Lolita! Jól nézel ki ma. Szép a cipőd!
Kössz! Milyen volt a nyaralás?
Nagyszerű!
Mi a fene! Ügyetlen fruska!
Elnézést, uram!
Összeszedni segítesz vagy inkább kémkedsz?
Nem, uram, csak… - Fogd be a szád!
Hát, megvolt a reggeli adagod.
Bumm! Egymásnak ütköztünk, a papírok meg szétrepültek… Óvatosan!
Ijesztően néz ki az asztala!
A tea nem neked jött, igaz?
Így van.
Köszönöm!
Bácsikám! Mi az a Heritage Hotel projekt?
Heritage Hotel? Még nem hallottál róla? Senki nem említette?
Nem. Az egyik mappa elején olvastam, amit elejtettem.
Mi volt ráírva?
Láttál mást is?
Hogy láttam volna? Kikapta a kezemből.
'Hitler Rai' személyesen!
Most már rohannom kell, ha nem akarok ráadást kapni!
Hé Lolita, szedsz mostanában valami erősítőt?
Nem. Miért?
Megnőttél az éjszaka.
Ugyan bácsikám!
Ellenőrízted a hanglemezt?
Igen. - Kész vagy? - Kész.
Ok! Rajta! Gyerünk, vidáman!
Ok!
1 , 2, 3, 1 . .
A fiú mondott valamit, s a leány is. De nem tudom, mit mondtak!
Olykor megremeg a szívem, nagyon szelíden.
De hogy miért, azt nem tudom.
Egyszer megkérdeztem a folyót: 'Hová sietsz úgy, kis buta?'
Messzi, nagyon messzi lakik a kedvesed…'
Nem, nem!
Majd én megmondom nekik, nyugi! Figyeljen...
1 , 2, 3, 1...
'Messzi, nagyon messzi lakik a kedvesed…'
Ezt te írtad?
Úgy írtam le, ahogy Lolita szövegéből emlékeztem rá.
És ő hol van?
Isten tudja. Talán a titkára vagyok?
De megmondtad neki a napot és az időpontot, ugye?
Igen. Talán be kellett volna jegyeznem…
… és meghívót küldenem őfelségének?
Csak egy Saridon, és mondjon búcsút a fejfájásnak!
Játszunk még egy kört?
Honnan tudjam?
Csak még egy kör, és…
… viszlát fejfájás!'
És itt van Lolita!
Üdv! Kérlek, csatlakozz hozzánk!
Késtél! - Igen, Lolita. Szörnyen vesztésre állunk.
Bocsánat! De nem tudtam előbb eljönni az irodából.
Már olyan unalmas a sorozatos szerencse, hugocskám!
Halgass, te mázlista!
Csak blöfföl!
Blöffölök?
Koel, mutasd a lapjaidat!
És most?
Semmi.
Még egy kört!
Biztos?
Hát persze!
Jól gondold meg! A vesztes…
Mit csinál?
Meghív mindnyájunkat a Moulin Rouge-ba!
A Moulin Rouge-ba!
Nem. A Kávéházba!
Az dögunalom!
Egy pillanat! Félsz az éjszakai mulatóktól?
Vagy nem vagy elég magabiztos?
Dehogynem!
Hülyeség! Lolita, mondj valamit!
És mi van, ha ti veszítetek?
Reggeli Fluries-nál mindenkinek!
Fluries! Éljen!
Várjatok! Tisztázzunk valamit… Én nem fogok veszíteni!
Hát persze!
Uram, mi lenne, ha az 'óceán' helyett a folyó egy 'csónakkal' találkozna?
Uram, kérem, énekelje úgy, ahogy le van írva!
De az nem egyezik az ütemmel!
Ki itt a zenei igazgató?
Maga, uram.
Akkor meg csak énekeljen, kérem!
Higgadj le! Ő tapasztalt énekes.
Uram, majd később eldöntjük, mivel találkozik a folyó.
Mutasd a lapjaid?
Máris? Hol van az önbizalom?
Van önbizalmunk, de nem visszük túlzásba!
Gyerünk, mutasd!
OK! Hát itt van az első alsóm. Most te.
Hé, azt kértem, mutasd meg a lapjaidat.
Ejnye már…
Én itt lecsupaszítom a lelkem, és te nem vagy hajlandó megmutatni a lapjaidat?
Hát jó. Itt a második alsónk!
Egy pár? - Most te mutasd!
Csak egy pár?
Veszítettek! Szín! Fluries! Fluries!
Egy pillanat!
Még nem láttátok a harmadik lapomat.
A harmadik alsó!
Ami azt jelenti - Moulin Rouge!
Hát nem blöff volt?
Soha nem blöffölök!
Akkor?
Csak tiszta szerencse!
Nem fogja megálmodni, mikor van a felvétel.
Nem te vagy a szervező?
Csak a zenének, nem a találkozóknak! Szólnod kellett volna Lolitának…
Ha nekem kell szólni, hát majd szólok.
Hagyják abba, kérem!
Uram, befejeztük!
De miért?
Miért nem mondtad meg az apádnak, hogy nem vagy kíváncsi a lányra?
Mert rögtön ásott volna egy lyukat és beletemet!
Meggyőztél!
Egyébként, hogy néz ki Gayatri?
Miért? Érdekel?
Isten ments, nem! Már nős vagyok!
Ezt mindig hamisan játszod!
Mindig?
Akkor perelj be! Akassz fel!
Nézd, ha rajtam akarod kitölteni a haragodat Lolita miatt…
Soha ne fesd az ördögöt a falra… ott van Lolita!
És ki a fickó?
Jóképű, mi?
Na ne mondd! Öltönyt hord és pukkát eszik!
Hol volt ez, mikor a brittek elmentek?
Nyugi, haver!
Megremeg a szívem. Miért? Nem tudom, miért?
Kifelé! - De miért?
Kifelé!
De…
Kifelé!
Shekhar, nincs nálam pénz. Hogy jutok így haza?
Uram, csak egy pennyt. Egy penny is segítene.
Kölcsönvehetek egy pennyt? Kérem, csak egyet!
Dehogy is! Tűnjön el!
Elvettem 200 rúpiát.
A Moulin Rouge-ba megyünk, mert elvesztettem egy fogadást.
Ki az a mi?
Én, Koel, Charu, Girish, Sunita, Pa…
Milyen Girish?
Sunita bátyja Londonból.
Van egy hatalmas acélhengerműve, mégis olyan egyszerű...
Gondolom, Sir Girish ötlete volt, hogy fogadjatok.
Tudod, hogy szerezte az első gyárát?
Szóval már tudod az élete történetét.
Akkor ezért hagytad ki a felvételt.
Felvétel? Mikor?
Mit is érdekel téged? Kártya, pukka, mulatók…!
Hát Koel elmondta a pukkát?
És elkezdtél rejtegetni előlem dolgokat.
De hát most mondtam el.
Miután már kiöltöztél, indulás előtt.
Mondd, Shekhar! Nem akarod, hogy elmenjek? - Dehogynem, menj csak!
Csak ne tettesd, mintha 'megkérdeznél'.
Sir Girish már várja, hogy megjelenj. Menj!
Shekhar, miért vagy ilyen…?
Menj már!
Tudtam, hogy romba dől a tervünk!
Túl szép volt, hogy igaz legyen!
Miért történik ez mindig?
Beszélj halkabban, Koel… hasogat a fejem!
Megmasszírozzam?
Tényleg, hugi! Kérsz gyógyszert? - Nem.
Mindjárt hozom.
Tessék! Ne csináld már, hugi! Még egyszer nem lesz ilyen esélyünk.
Kérlek, hugi, gyere már!
Ti csak menjetek! Tényleg nem vagyok jól!
Tessék, vigyél magaddal pénzt.
Itt vannak! Biztos, hogy elmenjek?
Menj! - Akkor szia.
Vedd be a gyógyszert, hugi!
Hol van mindenki?
Már itt is vagyok! - Hol van Lolita?
Azt mondta, majd máskor jön. Fáj a feje!
Milyen ruha van rajtad?
Ha nagyon beteg, ne menjünk el. - Igen.
Ne! Ez teljesen normális! Nem lesz semmi baja. Menjünk!
Biztos? - Lolita is azt mondta, hogy menjünk.
Szerintem induljunk, ha már így vagyunk! - Igen!
Úgy gondolod? - Menjünk!
Gyerünk… - Hát jó!
Hűha, nyakpántos ruha? A néni megengedi, hogy ilyet hordjál?
Nem, ezek nem új kérdések. Oly régiek, mint az idő.
Mi ez a talány, amit életnek hívunk?
Megállíthatod-e, megakaszthatod-e azt, ami folyik?
Mi ez a talány, amit életnek hívunk?
Kóstolj bele, engedj az erejének!
Találj örömet a könnyeidben!
Megnevettet, megsirat...
... egy pillanat alatt ez a furcsa történet.
Mi ez a talány, amit életnek hívunk?
Megállíthatod-e, megakaszthatod-e azt, ami folyik?
Mi ez a talány, amit életnek hívunk?
Talán a szemed csillogása, melyben…
…a könnyeid igazgyönggyé válnak.
Vagy egy gyönyörű fasor...
... a hosszú, magányos úton.
Mi ez a talány, amit életnek hívunk?
Megállíthatod-e, megakaszthatod-e azt, ami folyik?
Mi ez a talány, amit életnek hívunk?
Nem, ezek nem új kérdések.
Oly régiek, mint az idő.
Mi ez a talány, amit életnek hívunk?
Megállíthatod-e, megakaszthatod-e azt, ami folyik?
Mi ez a talány, amit életnek hívunk?
Viszlát, köszönjük! Viszlát!
Szia! - Szép álmokat!
Köszönöm, Girish. Ne haragudj, hogy összekoszoltam az ingedet!
Az ing jobban néz ki, mint te.
Ó, hallgass!
A borfolt nagyon makacs.
Csendesen, hugi!
Óvatosan!
Korán jöttél. Azt hittem, tegnap sokáig fent voltál.
Igen, elég sokáig.
És ma este?
Kártya, night club… vagy valami újdonság?
Majd gondolkodom rajta.
Shekar!
Megszereztem Elvis új LP albumát. Jó reggelt, Lolita!
Jó reggelt! - Lolita, gyere ide!
Miért nem jöttél tegnap a felvételre?
Mentem volna, Ajit,...
... ha valaki vette volna a fáradságot, hogy szóljon róla.
Tudtam!
Ajit! Úgyis el van foglalva turisták szórakoztatásával!
Tudod, ő még mindig gyarmati uralom alatt van.
Ajit! Ez egyáltalán nem igaz!
Ez olyan, mint az a mondás, hogy - 'Mi azért aggódunk, nehogy…
… megrágalmazzunk valakit, de ők a gyilkosságot is megússzák!'
Óriási!
Ok, Shakespeare! Kérdezd meg hol…
Egy pillanat! Miért nem megyek el én és hagylak kettőtöket veszekedni!
Ajit, ne haragudj!
Csak akkor bocsátok meg, ha meglesz a teljes dal!
Nem hallottad? - Mit?
Lefoglal a turisták szórakoztatása.
Á, már értem. Egyébként elég jóképű! Van valami köztetek?
Talán!
Viszlát, Ajit!
Mi ütött belé?
Majd te megmondod… veled beszélt.
Szabad!
Bácsikám...
Bácsikám, önnek ugye megvannak a kórházról a fénymásolatok?
Az asztalomon kell lenniük.
Keresd meg!
Hű, a mindenit!
Mi történt?
Hogyan tarthat ilyen bizalmas papírokat csak így?
Hányszor mondtam már neked, hogy szükségem van egy asszisztensre.
Heritage Hotel projekt? A mi otthonunk?
Az otthonunk… egy hotel?
Nézd, mit vett nekem Lolita az első fizetéséből!
Csokoládé! Nekem?